‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Bine, Gigi.
‎La treabă!
‎Salutare, veche prietenă!
‎10 OCTOMBRIE 2012
‎AM IEȘIT LA DISTRACȚIE
‎CREDEAM CĂ STAI ACASĂ
‎FIINDCĂ EȘTI „PREA BALONAT” ‎PENTRU PANTALONII DE CICLISM
‎- Bună dimineața, Joe! ‎- 'Neața!
‎- Mai ai bujori? ‎- Ți-am oprit câțiva aseară.
‎- Ți-i aduc eu. ‎- Mulțumesc!
‎- Bună, Ahmed! ‎- Bună, Gigi!
‎- Ca de obicei? ‎- Te rog, mulțumesc.
‎- 'Neața, Reema! ‎- 'Neața, Gigi!
‎Șaptezeci?
‎- Da! ‎- Nasol.
‎- Ai nevoie de ajutor, Yolanda? ‎- Nu, mă descurc.
‎- Ce pustiu a fost ieri! ‎- E pustiu de când a plecat Troy.
‎- Dar azi e miercuri. ‎- Merge lumea la târgul fermierilor.
‎Poate și vreo actriță ‎din ‎Anatomia lui Grey.
‎- Am vrut să-i luăm, dar Kimora a zis nu. ‎- S-a vândut complet primul stoc.
‎Doar asta s-a vândut complet.
‎- Ți-ai luat o pereche? ‎- De parcă m-ar lăsa!
‎- Ce-ți pasă! ‎- Dar îi port la muncă.
‎Sigur că da!
‎Mici plăceri
‎- Cine să ni le refuze? ‎- Nu eu!
‎Lichior de gin ‎În pahare mari
‎Nu te zgârci, te rog
‎N-am averi ‎Îmi place la nebunie
‎Viața e un joc de noroc
‎Nu mă satur niciodată de ea
‎Și conduc acest dans vesel
‎Dacă nu-ți pasă ‎Că nu ai de niciunele
‎E o viață frumoasă
‎O viață frumoasă
‎Chiar dacă e nu e totul roz
‎E o viață frumoasă
‎O viață frumoasă
‎Și când ai pe cineva ‎Pe care să-l iubești
‎Uiți de griji și de necazuri
‎Puritanii privească-ne de sus ‎Lumea-ntreagă strâmbe din nas
‎E o viață frumoasă
‎Plecați de-aici! Plecați cu toții!
‎Fără volane și pompoane
‎Fără brizbrizuri și zorzoane
‎Nici ploaia și nici vântul
‎Nu sunt indicate ‎Pentru haine sofisticate
‎Aceste rupturi
‎Aceste zdrențe
‎Doar astea sunt de noi
‎Ce viitor?
‎Ce contează?
‎Avem un pat și o masă
‎Dacă nu-ți pasă ‎Că nu ai de ales
‎E o viață frumoasă
‎O viață frumoasă
‎Deși nu bem ceai ‎Și nu ciugulim brioșe
‎E o viață frumoasă
‎O viață frumoasă
‎Nu e pentru mine
‎Casa plină de bucurie
‎Soțul fericit
‎Soția fericită
‎Dar uneori mă gândesc
‎Că, pentru cei ca mine
‎E frumoasă
‎Frumoasă
‎Viața mea
‎REVIN LA ORA 12:00
‎REVIN LA ORA 12:30
‎- Bună! ‎- E deschis?
‎Da, intrați!
‎REVIN LA ORA 14:00
‎Kimora, am nevoie să semnezi ‎câteva cecuri.
‎Apoi…
‎ai decis ceva legat de ultimul lot ‎de genți de cânepă?
‎Cum să fac asta din Tulum, Gigi?
‎Ce zici de astea, sunt șic?
‎Foarte șic. Cei mai șic.
‎Așa am zis și eu: „Sunt șic. Toată lumea ‎din Los Angeles are nevoie de așa ceva.”
‎Am cumpărat tot ce-am găsit ‎pentru magazin.
‎Sigur. Tare!
‎Mă gândeam să dăm jos semnul ‎cu „Angajăm personal”,
‎având în vedere că magazinul ‎are probleme financiare.
‎Magazinul are probleme „vibraționale”.
‎Întotdeauna, profitul a fost minim.
‎Bine.
‎Simți lipsa ‎vibe-ului‎ lui Troy.
‎Fără el, magazinul e foarte ‎emo.
‎Sunt în zodia Peștilor, simt totul.
‎Simt fiorii singurătății ‎și doar vorbind cu tine.
‎Bine!
‎Altceva?
‎Iei turele lui Troy, până găsim pe cineva ‎să ilumineze energia.
‎Apoi, luni, când magazinul e închis,
‎o rog pe Bianca să ardă niște arome.
‎- Lunea e închis? ‎- Lunea și marțea.
‎Nu trece prea multă lume
‎și e mai bine să fii mai puțin disponibil ‎decât să pari nepopular.
‎Înțelegi?
‎Rowan!
‎Nu-ți băga aia în pantaloni! ‎Nu se pune acolo!
‎Eu mă duc la Hokkaido
‎să iau niște vase pentru orez ‎pe care le facem suporturi de umbrele
‎pentru magazin.
‎Și să schiez.
‎Cred că au WiFi acolo, dar nu mă suna.
‎Bine.
‎ELIBERARE ȘOARECE DIN CAPCANĂ CU LIPICI ‎FĂRĂ SUFERINȚĂ
‎ULEI DE MĂSLINE
‎Dumnezeule!
‎Bine…
‎E ulei de 40 de dolari. ‎E din Calabria, din Italia.
‎Se zice că e delicios.
‎Și nu-ți va face rău.
‎Blana ta va fi mai lucioasă după aceea.
‎Bine, dragul meu…
‎Va fi ciudat, dar putem să o facem.
‎Eu am făcut-o!
‎Băga-mi-aș!
‎ELIMINARE ULEI DE MĂSLINE DE PE MĂTASE
‎Sunt Ray de la ‎Car Talk, ‎de 30 de ani grozavi.
‎Au fost minunați pentru noi
‎și știm că au fost grei pentru voi.
‎E timpul ca emisiunea noastră…
‎Niciodată!
‎…și, poate, mai puțin groaznică.
‎Vă mulțumim.
‎Sperăm să vă placă ‎următoarea generație de emisiuni.
‎MAGAZINUL SE ÎNCHIDE
‎Mamă, e totul în regulă?
‎Cum să fie în regulă?
‎Boris a murit.
‎Dumnezeule!
‎Ce mai întâmpinare!
‎S-a întâmplat săptămâna trecută. ‎Era bolnav și…
‎- Eu și tatăl tău… ‎- Săptămâna trecută?
‎Dacă nu sunam eu, aș fi trăit ‎într-un univers în care Boris era viu?
‎N-am vrut să te supărăm. ‎N-am gândit că vei afla.
‎- I-am zis lui Nellie. ‎- I-ați zis ei?
‎I-am scris o scrisoare. ‎Știi că ne scriem scrisori.
‎Iubea câinele ăla.
‎Arătau foarte drăguț împreună.
‎Ți-am zis?
‎Am programare mai târziu
‎la un tip mistic evreu ortodox ‎super faimos.
‎Credeam că nu mai ești evreică.
‎E un tip intuitiv, interconfesional, ‎care-mi va da…
‎niște sfaturi profunde pentru viitorul meu ‎și pentru viața mea.
‎- Ca mediul ăla… ‎- Vindecător.
‎…care ți-a zis să investești ‎în lut roșu Hawaiian…
‎- Bine, mamă… ‎- …și s-a dovedit că avea
‎o afacere cu lut roșu Hawaiian ‎care nu mergea…
‎Nu! Totul e pe bune.
‎Am așteptat șase luni. ‎Gwyneth crede în ei.
‎Jumătate de kilogram de curcan tocat.
‎- Slab, dnă Dubrowski? ‎- Foarte slab.
‎- Sunt la măcelărie. ‎- Mamă?
‎Te sun când ne hotărâm ce facem ‎cu cenușa lui Boris.
‎MI-E DOR DE TINE
‎A FOST O ZI DE RAHAT
‎MI-AR PLĂCEA SĂ NE VEDEM ‎AM REZERVARE LA…
‎Ați sunat la Laurel Hardware. ‎Eu sunt Derek.
‎Derrick, dragule, sunt Gigi Dumont!
‎Aș vrea o masă pentru ora 20:00, ‎masa 80, dacă se poate, sau 41.
‎Te iubesc până la moarte!
‎Îmi pare rău, doamnă, ‎nu avem nimic liber
‎în salonul principal în seara asta.
‎Scuze, sunt Gigi Dumont.
‎Vorbesc cu Derrick?
‎Da. Derek, cu E și K.
‎Probabil că-l căutați pe Derrick, ‎cu C și K.
‎Da, desigur.
‎Fă-mi legătura cu Derrick CK. ‎te rog, mulțumesc.
‎Noi doi avem un mod special ‎de a rezolva chestia asta.
‎Sunt sigur.
‎Din păcate, Derrick CK nu e aici acum.
‎Hai să-l sunăm pe mobil atunci.
‎E în Barbados.
‎Pot să vă adaug pe listă, ‎poate apare vreo anulare.
‎Ați spus Dumond? Domniță?
‎Dumont, cu T.
‎Și vă recomand
‎să nu vă mai adresați cu „domniță” ‎nimănui niciodată.
‎Au revoir!
‎Ia jumătate de pe cardul ăsta ‎și jumătate de pe acesta.
‎Sigur că da.
‎O secundă.
‎Te conduc la o cabină.
‎Îmi place mult asta ‎în combinație cu fusta asta.
‎Și dacă porți ăștia ca broșă ‎în loc de cercei,
‎cred că arată super șic.
‎Am o idee și mai bună pentru diseară.
‎Hai la The Varnish. Se bea whisky japonez. ‎Au parolă și toate cele.
‎Să nu spui nimănui.
‎E „Kamasaki”.
‎Ce faci?
‎Mergi așa la Tower Bar, ‎bea un „sfredel” sau cinci,
‎apoi în Hyde, întreabă de Mario.
‎E combinația perfectă.
‎Mario Lopez?
‎Nu, draga mea, Mario Lopez e la The Grove.
‎Îmi place The Grove.
‎Ba nu…
‎Îmi place rochia aia.
‎E a mea, e vintage.
‎O port diseară. Mă duc la Asher Katz.
‎- Misticul? ‎- Da.
‎L-am văzut la ‎Kardashians ‎acum două sezoane.
‎Nu cred, e ceva nou.
‎Asher Katz era nou acum șase luni. ‎Acum e o chestie de mase.
‎Nu cred că-mi vine bine.
‎Bună, dle Katz!
‎Nu ne atingem, nu faci poze. Cinci sute.
‎La început?
‎- E frumoasă. ‎- Deschide-o la întâmplare.
‎- Oriunde? ‎- Nu te gândi, doar deschide-o.
‎Cartea! Dă-mi cartea.
‎Citește a treia propoziție.
‎„Nu insista ca totul să-ți fie favorabil,
‎nici chiar în chestiuni spirituale.”
‎Deschide-o.
‎Oriunde?
‎O să-ți meargă bine.
‎În ce sens?
‎Bine. O să-ți meargă bine.
‎Asta e tot?
‎Ce altceva mai dorești?
‎Bine, am înțeles.
‎Scrie-mi o recenzie bună pe Yelp.
‎FATĂ! LA SH CU NIȘTE PRIETENI. ‎VINO ȘI TU.
‎ÎȚI TREC NUMELE PE LISTĂ.
‎TE IUBESC. MI-E DOR DE TINE. PA! T
‎Luați liftul din spatele meu. ‎O găsiți la etajul șase.
‎Minunat! Mersi.
‎- Totul e bine? ‎- Da.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎- Dl Jones. ‎- Sigur.
‎- Mulțumesc. ‎- Și eu.
‎Recepția, cu ce vă pot ajuta?
‎- E deja sus. ‎- Perfect.
‎CÂND AJUNGI? ‎ÎMI MOARE TELEFONUL
‎Îmi pare rău, nu pot să vă spun ‎dacă un membru e aici.
‎Poate m-a trecut cu un alt nume.
‎- Oare? ‎- Numele meu de botez.
‎Face asta uneori, în glumă. ‎Crede că e amuzant. Nu e.
‎Jean Dubrowski.
‎Spuneți pe litere.
‎Jean, J-E-A-N.
‎Dubrowski,
‎D-U-B-R-O-W-S-K-I.
‎Dubrowski.
‎Care erau ultimele litere?
‎Nu sunt numele poloneze ‎în Los Angeles?
‎Nu în partea asta din West Hollywood.
‎Peter Fairman… Nu ești polonez.
‎Eram Furmanek, ‎dar bunicul se ura pe sine însăși.
‎Așa că… Fairman.
‎Era un tip fair?
‎Nu. Nici pe departe.
‎E reclamă falsă.
‎Dar tu?
‎Eu?
‎Nu știu.
‎Oarecum, câteodată.
‎Probabil că e un moment bun ‎să-ți spun că știu cine ești.
‎Dumnezeule!
‎Ești din Cleveland?
‎Din Detroit. Dar am citit ‎Food & Wine‎ ‎și am văzut ‎Fără rezervare.
‎Ți-am citit și articolul în care ziceai ‎că urăști curentul „fără-carbohidrați”.
‎N-am zis că urăsc curentul, ‎ci persoanele care îl adoptă.
‎Corect, am greșit.
‎Ce te aduce în acest… ‎n-aș zice oraș, căci aș exagera.
‎Sunt curtat în vest.
‎Să nu spui asta presei.
‎- Ați creat o coadă! ‎- Scuze, ea era înaintea mea.
‎Ea nu e membru, dle Fairman.
‎Oaspeții dvs vă așteaptă sus, la bar.
‎Adăugați-o pe dra Dubrowski ‎ca invitat al meu. Va urca cu mine.
‎Să știi…
‎cine lasă pe cineva ca tine să aștepte, ‎nu merită timpul tău.
‎Mulțumesc.
‎După tine, Dubrowski.
‎Vă amintesc că nu aveți voie ‎să folosiți telefonul sus.
‎Desigur.
‎Mulțumesc.
‎Chef Fairman…
‎vă mulțumesc că vă folosiți faima ‎pentru a face bine.
‎A fost o plăcere ‎pe care n-o voi uita curând.
‎O seară bună, Dubrowski.
‎Când vii în Cleveland, ‎treci pe la restaurant.
‎De ce? Tu vei fi aici.
‎Fii amabilă!
‎Vă rog…
‎Fii amabilă!
‎N-am cerut…
‎Anna, mulțumesc.
‎Vorbim.
‎- A fost o plăcere. ‎- Da. Mulțumesc. Mi-a părut bine.
‎Dubrowski?
‎Încă aștepți?
‎Prietenii mei nu au sosit încă.
‎Sper că li s-a întâmplat ceva îngrozitor, ‎altfel, ce fac aici?
‎Pe bune, ce dracu'?
‎- Întâlnirea a mers bine? ‎- Da.
‎Dacă bine înseamnă ‎oameni șic din imobiliare
‎care-mi oferă două spații ‎în hotelul lor din centru…
‎Șic? Ar fi o schimbare majoră.
‎Da, una care m-ar scoate din Cleveland
‎și…
‎m-ar transforma într-o marcă.
‎- Nu pari să vrei asta. ‎- Serios? Cum ai știut?
‎Știu să citesc oamenii.
‎- Nu și pe prietenii tăi, se pare. ‎- Păi…
‎Pe ei îi știu pe de rost.
‎Poate că de-asta n-au venit. ‎Nimănui nu-i place sinceritatea mereu.
‎Sunt sigur că doar celor falși.
‎Iartă-mă.
‎Ar trebui să pleci.
‎Așa ar trebui. Probabil că da.
‎Și totuși…
‎Vrei să-ți aduc mașina.
‎- Aș vrea numărul tău. ‎- Ca să i-l dai valetului.
‎Nu țin telefonul la mine.
‎Nu-mi place.
‎Știi că-ți trebuie tichetul ‎ca să-ți iei mașina.
‎O să spun că l-am pierdut.
‎- E un număr de telefon cam scump. ‎- Cât, 25 de dolari?
‎Ar merita și dacă ar fi dublu.
‎Bine…
‎Abia aștept să stau lângă telefon ‎așteptând să mă suni.
‎Noapte bună, Dubrowski.
‎Pe curând, Fairman.
‎Fairman, m-ai sunat!
‎Dra Dubrowski?
‎- La telefon. ‎- ‎Minunat.
‎Sunt Allie, asistenta dlui Peter Fairman.
‎Desigur. Bună, Allie.
‎Știu că e din scurt,
‎dar dl Fairman se întreba ‎dacă sunteți disponibilă pentru cină.
‎Cred că da. În seara asta? ‎Sigur. Perfect.
‎La ora 19:15. Vă trimit adresa.
‎Ora 19:15 e perfect.
‎- Mersi că m-ai sunat. ‎- ‎Vă întâlniți acolo.
‎M-a sunat!
‎Bună!
‎Sunt Jean Dubrowski, ‎mă întâlnesc cu dl Peter Fairman.
‎Pe aici, dră Dubrowski.
‎Mersi că nu ne-ați așezat la masa zece.
‎Masa 31 e foarte…
‎Fiți amabilă…
‎Nu-mi plac mesele înalte.
‎Mergem la bucătărie,
‎Bine…
‎Mă mir că ai ajuns la timp, Dubrowski.
‎Te rog, Fairman, mereu ajung la timp.
‎Pentru tine.
‎Te-ai mutat aici ‎și te-ai angajat în 24 de ore?
‎Nu, e ceva ce facem noi, chefii, ‎când suntem în oraș.
‎Gătim cu prietenii.
‎Ori și Gen mi-au găzduit lansarea cărții. ‎Le sunt dator.
‎Gustă asta.
‎E foarte bun și foarte ciudat.
‎Excelent! Bun și ciudat.
‎Nu-mi displac ciudățeniile.
‎Ben, îmi pui pe grătar ‎patru bucăți de hamachi?
‎- De data asta, cu crustă. ‎- Da, chef.
‎- Îmi place la nebunie asta. ‎- Ce? „Da, chef”?
‎Încă o dată, cu suflet, Dubrowski.
‎Da, chef!
‎Nu vrei să știi ingredientele?
‎Merg pe încredere.
‎Asta e o greșeală.
‎Da?
‎Nu.
‎Vreau să gust și altele!
‎Bine… Ben, încă o bucată de hamachi!
‎- Acum, cu reducție de sfeclă. ‎- Da, chef!
‎Da, chef!
‎Foarte bine. Revin imediat.
‎FATĂ! SCUZE PENTRU ASEARĂ. ‎AM CREZUT CĂ M-AM ÎNDRĂGOSTIT.
‎ÎȚI ZIC LA LAUREL HARDWARE, ACUM! ‎MASA 21. LA RECEPȚIE E NUMELE TĂU. T
‎Trebuia doar să montez, ‎dar situația a luat-o razna.
‎Îmi ții companie câteva ore?
‎Ai cel mai bun loc.
‎N-aș vrea să fiu nicăieri altundeva.
‎- Tim, ești ușor pierdut. De ce? ‎- Masa șase a cerut Barney Rubble.
‎- Harrison Ford e aici. ‎- Ce tare!
‎Vrea o friptură slabă, ‎iar noi nu facem fripturi slabe, nu-i așa?
‎- Nu. ‎- Deloc.
‎Așa că îi facem lui Indiana Jones ‎o friptură ca la carte,
‎iar dacă nu ne trimite complimente, ‎ce schimbăm?
‎Absolut nimic!
‎Mulțumesc.
‎Ai un slogan! Ești faimos.
‎Spune-mi, ce vrei să mai guști?
‎Alege tu.
‎Mă simt amețită, obosită ‎Și demnă de milă
‎Stupefiată și năucă ‎Și fără haz
‎Dar vie
‎Dar vie!
‎Dar vie
‎Sunt agitată, răutăcioasă ‎Și frenetică
‎Calmă, stăpână pe mine ‎Și plină de panică
‎Dar vie
‎Dar vie!
‎Dar vie
‎Sunt o mie de persoane deodată
‎Și fiecare e real
‎Simt un milion de senzații
‎Da, dar cel puțin, simt
‎Mă simt putredă ‎Dar îngropată în trandafiri
‎Mai tânără ca primăvara ‎Și mai bătrână ca Moise
‎Jucăușă ca un miel
‎Leneșă ca o scoică
‎Nebună, dar vie
‎Mă simt crudă, nebunatică ‎Și prietenoasă
‎Tare ca Gibraltarul ‎Și instabilă ca jeleul
‎Dar vie
‎Dar vie!
‎Dar vie
‎Mă simt jumătate Tijuana ‎Jumătate Boston
‎Jumătate Jane Fonda ‎Jumătate Jane Austen
‎Dar vie
‎Asta e!
‎Dar vie
‎Acest caleidoscop de senzații
‎Se învârte în mintea mea
‎Recunosc că sunt puțin sărită
‎Dar e plictisitor să fii ‎Prea sănătos la cap
‎Mă simt strălucitoare ‎Și nerușinată și exagerată
‎Moale ca o păpușă ‎Pur și simplu fantastică
‎Dar vie
‎Dar vie!
‎Dar vie
‎Ea e aici ‎Dragă, îți vine să crezi?
‎Ea e aici ‎Dumnezeule, nu pot să cred
‎Ea e aici ‎Și iată, credem
‎Gata, e aproape miezul nopții.
‎Unde mergem?
‎Păi…
‎- Te duc într-o bombă? ‎- ‎Te urmez.
‎Aici e.
‎Nu atinge nimic, ‎riști faci febră tifoidă.
‎Dar putem să dansăm.
‎- E încântător. ‎- Ce bei?
‎Whisky, dar nu ceva de fițe.
‎Bună!
‎Două Jim Beam cu gheață.
‎Poftim?
‎Jim Beam, gheață, două.
‎Whisky?
‎Da, whisky.
‎Ce s-a întâmplat? ‎Credeam că e o bombă.
‎Da, dar suntem în Echo Park.
‎Nimeni nu bea alcool ieftin, ‎în afară de bere Pabst, la mișto.
‎Așa că…
‎Ziceai că putem să dansăm.
‎E voie.
‎Dar nimeni nu dansează.
‎Asta e o prostie.
‎Blue Jean
‎Am cunoscut o fată ‎Pe nume Blue Jean
‎Blue Jean
‎Își ascunde fața ‎Și n-are niciun ban
‎Nu uita
‎Se zice că te lasă baltă ‎Când ai mai mare nevoie
‎Blue Jean
‎E raiul mai dulce ‎Decât Blue Jean?
‎Are o motocicletă
‎Are nasul cârn
‎Uneori simt
‎Că întreaga omenire
‎O vrea pe Blue Jean
‎Iar când Blue Jean e tristă
‎Blue Jean mă atrage
‎Cineva mă atrage
‎Trăiesc într-un oraș ‎în care se bea berea locală
‎fiindcă mama și tatăl tău și bunicul tău ‎au băut-o și ei înaintea ta
‎și fiindcă îți place.
‎Aici, e băută ca să se râdă de ea. ‎Miștocăreala nu e bună.
‎Mâncarea nu trebuie mâncată la mișto.
‎Mâncarea trebuie să fie o experiență.
‎Uite, colțunașii. De câte ori îi fac, ‎îmi aduc aminte de mama.
‎Și, cumva, la nivel genetic, ‎de toate rudele mele care au venit aici.
‎- De ce ai făcut asta? ‎- Ce?
‎Te prefaci că joci prost, ‎ca să cred eu că joc mai bine.
‎Nu ești de pe-aici, nu-i așa?
‎Cum de gătești?
‎Mama mea, Blanca…
‎- Blanca! ‎- Blanca.
‎Avea o rivalitate cu Martha Stewart.
‎Unilaterală, desigur. ‎O vrajbă fără limite.
‎Cred că asta m-a inspirat.
‎M-a învățat nu doar să iubesc gătitul
‎dar și să încerc să fac asta ‎cât mai bine.
‎Și mama mea avea mulți dușmani ‎în copilăria mea.
‎Cei mai mulți eram eu.
‎- Da? ‎- Da…
‎N-am vrut să fiu evreică, ‎poloneză, nici atât,
‎n-am vrut să fiu din Detroit, ‎și nu voiam să port ce-mi dădea ea.
‎Cred că m-a inspirat ‎să fiu complet diferită de ea.
‎Deși acum nu înțeleg de ce.
‎Ea e o persoană autentică, ‎diferită, iar eu…
‎trebuie să mă creez zilnic.
‎Eu nu te văd așa.
‎Fiindcă nu fac asta cu tine.
‎Ce avea Blanca cu Martha?
‎Credea că tendința ei spre perfecțiune ‎te limitează
‎și că nu e posibil ‎să ai toate ingredientele potrivite.
‎- Te-am văzut gătind. Nu e perfecțiune? ‎- Tind spre perfecțiune,
‎dar trebuie să simt ‎că pot să experimentez și să greșesc.
‎De-asta te vrea Los Angelesul. ‎Ai reinventat o întreagă bucătărie.
‎Iubesc la mâncare ‎efectul stimulator asupra oamenilor.
‎O masă bună poate remonta un om ‎în cea mai proastă zi
‎sau în cele mai grele timpuri.
‎Borșul a fost inventat ‎în timpul războiului.
‎Nu cred că borșul e cel mai bun exemplu.
‎Ce-are lumea cu el? Nu e cinstit.
‎Ai de gând să faci borș ‎din varză de Bruxelles, Fairman?
‎Restaurantul meu din Cleveland e onest.
‎Există pentru comunitate.
‎Asta e foarte important pentru mine.
‎Oare Los Angelesul îmi va lua asta?
‎Nu cred. Tu ești același.
‎Dar clienții nu te cunosc din liceu.
‎Așa e, dar nu poți inventa ‎acest sentiment.
‎Poate fi ceva autentic dacă păpușarul…
‎e distras de probleme de zonare,
‎de acțiuni publicitare ‎și de petreceri private continue?
‎Micul magazin la care lucrez va fi închis ‎două zile pe săptămână.
‎Tot ce e mic e în declin. E posibil…
‎să trebuiască să faci compromisuri ‎ca să reziști.
‎Vreau să ajung la mai mulți oameni.
‎- Chiar vreau. ‎- Da.
‎Și nu ca să-mi cumpăr un iaht
‎și în zece ani să mă plimb ‎printre insulele grecești ca Batali.
‎Vreau să aduc bucurie oamenilor.
‎Să le arăt că ceea ce vine din trecut…
‎a supraviețuit cu un motiv.
‎Vreau să-mi descopere cultura.
‎Cultura noastră.
‎Mă crezi nebun.
‎Cred că iahtul, ‎ca primă achiziție ipotetică
‎a alter egoului tău milionar
‎arată foarte bine adevăratul tău caracter.
‎Bine, ar fi un iaht electric.
‎Milionarul imaginar din mine ‎nu suportă poluarea.
‎Cred că ți-am făcut o vânătaie.
‎Dar tu ai început, așa că…
‎- Hai să fim chit. ‎- Nu!
‎Semnele de avertizare ‎sunt prefect ascunse.
‎Nu am așa ceva.
‎Iartă-mă, dar am mai cunoscut ‎băieți ca tine.
‎- Sunt surprins. Suntem foarte puțini. ‎- Adică nu existați.
‎Probabil că ești foarte rău.
‎Poți să fii sincer, suntem între adulți.
‎Sau… ai putea să nu-ți mai imaginezi ‎lucruri negative despre mine, Dubrowski.
‎Sunt nou aici ‎și am fost crescut cum se cuvine.
‎Și…
‎Îmi placi.
‎Mă simt foarte bine cu tine, Fairman.
‎Nici nu m-am uitat la telefon, ‎ceea ce e un record pentru 2012.
‎Sunt foarte onorat să fiu…
‎obiectul atenției tale în seara asta.
‎Vrei să plecăm de aici?
‎Cât de departe e hotelul tău?
‎Nu stau la hotel.
‎Stau în casa unui prieten.
‎Bine.
‎- Prietenul tău e Steven Spielberg? ‎- Da, și nu e niciodată acasă.
‎Ce convenabil!
‎Stai.
‎Vreau să știi că nu-mi stă în obicei ‎să fac așa ceva.
‎Bine.
‎- Vreau ca mama să fie mândră de mine. ‎- E bine de știut.
‎Eu niciodată…
‎nu fac asta.
‎Minți foarte prost.
‎Bine.
‎Săracii ceilalți
‎Ce milă mi-e de ceilalți
‎În afară de mine
‎Îmi pare foarte rău că nu sunt iubiți
‎Așa cum sunt eu iubită
‎Pe lumea asta
‎Nicio fată din lume nu are
‎Pielea de găină ca mine azi
‎Mă simt foarte bogată azi
‎Aș da totul
‎Dar nu și pe el
‎Orașul întoarcă-se cu susu-n jos
‎Nu poate fi contactat
‎El e în exclusivitate
‎Al meu
‎Săracii ceilalți
‎Mi-e milă de ceilalți
‎Aș putea să stau jos și să plâng
‎Pentru săracii ceilalți
‎Dar nu pentru mine
‎Săracii
‎Ceilalți
‎Inima mea plânge ‎Pentru tine și pentru tine
‎Și pentru tine
‎Suntem legați fizic
‎Suntem legați spiritual
‎Ca un sărut, depindem unul de altul
‎Ca pantalonii ‎Și bretelele
‎Ne potrivim
‎E amuzant cum ne potrivim
‎Și în plus
‎Am fost prieteni de la început
‎Îmi iubesc prietenii
‎Dar dacă sunt tentați
‎Să nu uite că tipul ăsta e luat
‎De mine
‎Săracii ceilalți
‎Ceilalți, singuri
‎Mi se pune un nod în gât
‎Când mă gândesc la săracii
‎Ceilalți
‎În afară
‎De mine
‎Gătești pentru mine.
‎În mod normal n-aș face-o, ‎dar m-ai răpit și m-ai adus…
‎pe acest tărâm străin ‎cu o bucătărie uluitoare…
‎Sunt ceea ce cred eu?
‎Impozitele mele? Da.
‎Anul ăsta e puțin complicat.
‎E formularul 1040?
‎Doamne, colțunași.
‎Am sunat-o pe mama și am luat rețeta. ‎Crede că am pățit ceva la cap.
‎Nimeni nu gătește pentru mine.
‎N-au destul curaj.
‎Alune de pădure?
‎În untul brun.
‎- Ca o spumă. ‎- Exact.
‎Și?
‎Pară.
‎Cred că faci furori la petreceri.
‎Vrei o slujbă?
‎Altfel, de ce m-aș culca cu tine?
‎Fir-ar să fie!
‎Scuze, sunt investitorii.
‎Ce vor?
‎Să știe ce vreau.
‎Te-ai hotărât?
‎Vrei sfatul meu?
‎Mai bine un răspuns.
‎Care e întrebarea?
‎În copilărie…
‎cel mai tare restaurant din oraș era…
‎„Stouffer's on the Square”.
‎- Nu… ‎- Ba da.
‎Mâncare congelată în veselă de lux.
‎Chiar și atunci știam că nu e posibil ‎ca acela să fie standardul.
‎Știam că, orice aș fi creat,
‎trebuia să fie în acel perimetru.
‎Un loc pentru familia și prietenii mei.
‎Dar acum mă gândesc…
‎să-mi abandonez familia și prietenii…
‎ca să fac… ce?
‎Room service?
‎O linie de tacâmuri?
‎Să fiu jurat la ‎Top Chef?
‎Încă aștept întrebarea.
‎Ce părere ai de Cleveland?
‎Nu e Toledo.
‎Asta înseamnă da?
‎Vrei să vin cu tine la Cleveland?
‎Sunt sigur că găsești 10.000 de motive ‎pentru care ar fi o nebunie.
‎Nu mă cunoști.
‎Acum mă crezi simpatică, ‎dar curând vei zice că exagerez.
‎Nu exagerez, să știi, ‎poate doar puțin, dar…
‎E o diferență.
‎Crezi că nu te cunosc?
‎Sigur că te cunosc.
‎Cred că ne-a fost scris să ne întâlnim.
‎Știi ceva? Lasă întâlnirea. ‎Cred că ne cunoaștem.
‎Adică…
‎Pete și Jean în Malibu?
‎Cine sunt ăia?
‎Noi suntem Piotr și Janina,
‎două puncte conectate prin timp ‎de strămoșii noștri, prin aceștia…
‎cu un motiv.
‎Cred că acesta e motivul.
‎Locul nostru nu e aici.
‎Suntem prea autentici.
‎Vino acasă.
‎Da.
‎- Serios? ‎- Da.
‎- Da? ‎- Da!
‎- Bine. ‎- Bine.
‎Bine.
‎Bine, în regulă.
‎Mă întâlnesc cu investitorii diseară ‎la un club în Warehouse.
‎Vreau să vii cu mine, ‎ca să nu-mi pierd cumpătul
‎când îmi vor spune câți bani pierd.
‎Bine.
‎- Îi sun. ‎- Bine.
‎Aici e o ușă.
‎Noul program e de miercuri până duminică.
‎Cum e mai bine pentru magazin.
‎Vestea bună e că am decis să te ascult
‎și să nu aduc un nou Troy.
‎Te-ai gândit bine.
‎Deschizi și închizi, da?
‎Da, cum zici tu.
‎Eu și Chad mergem și la Addis Abeba.
‎Îți trimit noile date.
‎Bine.
‎Rămâi pe fir, ‎vreau să-ți arăt niște eșarfe.
‎Furmanek!
‎Dubrowski.
‎Ți-e frig?
‎Nu, dar nu-mi da drumul.
‎Vino.
‎Geej!
‎- Gigi! ‎- Cred că tipul ăsta te știe.
‎- Unde ai fost aseară? ‎- Nu-l cunosc.
‎Îmi pare rău, cred că o confunzi.
‎- Gigi! Bună! ‎- Să intrăm.
‎Te-am așteptat la Laurel până târziu, ‎dar n-ai venit.
‎Te-am sunat.
‎Gigi Dumont, chiar mă ignori?
‎- Numele ei e Jean. ‎- Nu în ultimul deceniu.
‎- Iartă-mă, îl cunoști pe tipul ăsta? ‎- Nu.
‎- Ce vrăjeală de rahat, Gigi! ‎- Ce se întâmplă?
‎- De-asta nu mai ieșim. ‎- Bine, Troy.
‎- M-am săturat de țepe. ‎- Calmează-te.
‎Mereu mă lași baltă ‎pentru ceva mai bun dacă găsești.
‎O masă mai bună, un prieten mai bun.
‎- Ani întregi am fost în plus, invizibil. ‎- Troy…
‎Când îmi fac noi prieteni, o iei razna.
‎Mă urmărești, mă spionezi pe internet?
‎- Trebuie să intru. ‎- De-asta am plecat de la magazin.
‎N-am mai putut să te văd ‎căutând mereu ceva mai bun,
‎- …luând notițe… ‎- Îl cheamă cineva?
‎- Nu lași pe nimeni… ‎- E… Te duci?
‎Terapeutul mi-a zis să rup acest tipar.
‎Dependența ta emoțională ‎fără reciprocitate a umplut paharul.
‎Ce faci?
‎- Eram cu Pete Fairman! ‎- Vezi?
‎- Verifică… Intru. ‎- Exact!
‎- Îmi pare rău. ‎- Eram cu el și apoi…
‎Sunt…
‎Îmi pare rău, e plin.
‎Fairman, pot să-ți explic?
‎Nu e nevoie, am înțeles.
‎Nu cred.
‎Sunt așa cum crezi tu.
‎Nu știi ce cred.
‎Sunt sinceră cu tine.
‎Nu sunt sinceră cu ceilalți.
‎Numele meu e Jean.
‎Aici se făcea mișto de el. ‎Mi l-am schimbat ca să mă integrez.
‎Adică…
‎ce a făcut și bunicul tău.
‎Nici nu voiam neapărat să mă integrez…
‎Am crezut că așa trebuie.
‎Nu-mi pasă dacă te integrezi sau nu.
‎Nu-mi pasă de numele schimbat.
‎Perfect, atunci…
‎Îmi pasă că, atunci când a apărut ‎prietenul tău, l-ai ignorat.
‎Te-ai prefăcut că nu există.
‎Mi-ai zis că nu l-ai văzut niciodată.
‎Fiindcă credeai că te voi judeca?
‎Asta nu e sinceritate.
‎Ai rănit pe cineva ‎fiindcă ai crezut că-ți stă în drum.
‎Nu știu ce-a fost în capul meu.
‎Trebuie să plec acasă.
‎Nu…
‎Vin cu tine. Dacă mă asculți, pot…
‎Jean, asta nu e o ceartă.
‎Nu mai sunt interesat să te cunosc.
‎Nu mă urma.
‎Băga-mi-aș!
‎Viața e un bol cu cireșe
‎Nu o lua prea în serios
‎Viața e prea misterioasă
‎Muncești, economisești ‎Îți faci griji
‎Dar poți să-ți iei averea
‎Când te duci
‎Repetă-ți întruna ‎Așa e cel mai bine
‎Și cel mai puternic stejar cade
‎Cele mai bune lucruri în viață
‎Ți-au fost doar împrumutate
‎Cum poți să pierzi
‎Ce n-ai avut niciodată?
‎Viața e un bol cu cireșe
‎Trăiește-o și râzi de ea
‎Repretă-ți întruna ‎Așa e cel mai bine
‎Știi că și cel mai puternic stejar ‎Trebuie să cadă
‎Cele mai bune lucruri în viață
‎Ți-au fost doar împrumutate
‎Cum poți să pierzi
‎Ceva ce n-ai avut niciodată?
‎Viața e un bol cu cireșe
‎Trăiește-o
‎Iubește-o
‎Scutură-ți capul
‎Și nu te gândi
‎Că poți să renunți la ea
‎Nu există alte căi
‎Trăiești
‎Și râzi de toate
‎La treabă!
‎Subtitrarea: Dan Ilioiu